O GLAGOLJSKOJ TISKARI U SENJU I NJEZINIM IZDANJIMA (1494.-1508.) - ANICA NAZOR (Senjski Zbornik)
Autorica se sažeto i obuhvatno osvrće na rezultate istraživanja glagoljske tiskare (napose njezinih izdanja), koja je u Senju djelovala koncem 15. i prvom desetljeću 16. stoljeća. Utemeljili su je domaći duhovni intelektualci za vlastite potrebe: da u njoj ostvare izdavački program kojim će glagoljaše opskrbiti osnovnim bogoslužnim knjigama, suvremenim crkvenim priručnicima i nabožnim (književnim) djelima, koja se uvelike tiskom izdaju na europskom kršćanskom Zapadu. Prvo je za tisak priređen glagoljski brevijar. Priredio ga je kanonik Blaž Baromić, darovit pisar. Priređeni rukopis odnio je u tiskaru znamenitom Andriji Torresaniju u Veneciju gdje je Brevijar tiskan. Baromić je nadzirao tiskanje i korigirao tekst. Kod Torresanija je izučio i svladao tiskarsko umijeće. Iz Venecije se u Senj vratio s tiskanim glagoljskim Brevijarom hrvatskim, dovršenim 13. ožujka 1493. godine. Uz Brevijar u Senj je dopremio tiskarsku napravu (prešu), olovna slova i ostalu opremu potrebnu za samostalan rad tiskare. Već 7. kolovoza 1494. godine u Senju je iz tiska izašao: Misal; 25. travnja 1496. Spovid općena, prijevod talijanskog priručnika opće ispovijedi Confessionale generale (M. Carcano). Možda je u 15. stoljeću objavljen Ritual s Meštrijom dobra umrtija (Ars bene moriendi) od kojega su se očuvala dva nepotpuna primjerka - bez početka i svršetka, što znači bez datuma tiskanja. Istom 1507. u Senju izlazi Naručnik plebanušev ali popov, prijevod popularnoga predtridentskog katekizma Manipulus curatorum. U 1508. godini izlaze tri knjige: 5. svibnja Transit sv. Jerolima, prijevod s talijanskog (venecijanskog izdanja iz 1487. godine: Transito de s. Girolamo) ; 15. lipnja Mirakuli slavne Deve Marije, prijevod talijanske zbirke Miracoli della gloriosa Vergine Maria; 17. listopada Korizmenjak, prijevod korizmenih propovijedi Quadragesimale volgare, koje je napisao znameniti propovjednik Caracciolo. Knjige su prevedene na čakavštinu, obogaćenu elementima crkvenoslavenskoga jezika "kojoj je u podlozi tadašnji senjski govor". Prevodioci senjskih izdanja svoj jezik nazivaju hrvatskim. Kao dobra jezična građa senjska su neliturgijska izdanja ušla u vrela na kojima je izrađen monumentalni povijesni Rječnik hrvatskoga ili srpskoga jezika Jugoslavenske akademije znanosti i umjetnosti. Liturgijska senjska glagoljska izdanja tiskana su na hrvatskom crkvenoslavenskom jeziku. Orginalni primjerci knjiga vrlo su rijetki, pa Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti i Gradski muzej Senj ponovno objavili tri izdanja (Misal, Spovid općenu i Korizmenjak). Uz ponovna izdanja u novijem su razdoblju uznapredovala istraživanja senjske tiskare i njezinih izdanja: svako je izdanje potanko opisano (vanjski opis, sadržaj, slog i pismo); nekim je izdanjima utvrđen izravan predložak; popisani su očuvani orginalni primjerci i njihova nalazišta: izdanja su istražena kao tipografski proizvodi, to jest kao objekti kojima oblik i sadržaj određuju tiskarski i zanatski postupci, itd.