Оцінка доцільності використання аеродинамічних систем відведення в залежності від висоти орбіти - Анатолій Абатуров (Challenges and Issues of Modern Science)
Ця стаття присвячена аналізу та оцінці доцільності використання аеродинамічних систем для виведення космічних об'єктів з орбіти залежно від висоти орбіти. Основною метою дослідження є визначення висоти орбіти, на якій використання аеродинамічних систем є доцільним. В процесі дослідження були проаналізовані сучасні наукові роботи, присвячені розробці таких систем. Було визначено критерій ефективності. У цьому випадку було обрано критерій мінімальної маси. Визначено початкові параметри космічного об'єкта, що виводиться з орбіти. Період виведення з орбіти був визначений як 25 років. Для розрахунків були проаналізовані різні моделі атмосферної щільності, такі як JB2008, NRLMSISE-00 та COESA76. Для розрахунків було обрано модель COESA76 через її простоту у використанні. Ефективність аеродинамічних систем управління була оцінена шляхом розрахунку необхідної площі поперечного перерізу для виведення з орбіти за визначений час. Розрахунок проводився для орбіт з висотами від 300 до 900 кілометрів з кроком у 1 кілометр. На основі отриманих результатів було визначено, що ефективність аеродинамічних систем виведення з орбіти починає швидко зменшуватися після висоти орбіти 500 кілометрів і досягає мінімально допустимого значення на висоті 630 кілометрів. Після висоти орбіти 800 кілометрів ефективність стає настільки низькою, що приблизна маса системи виведення з орбіти починає дорівнювати або навіть перевищувати масу космічного об'єкта, який потрібно вивести з орбіти. На завершення, дослідження підкреслює критичну важливість врахування висоти орбіти при оцінці доцільності використання аеродинамічних систем виведення з орбіти. Нарешті, було зроблено висновок, що використання аеродинамічних систем виведення з орбіти є доцільним для орбіт нижче висоти 600 кілометрів.