Some Greek literary representations of greek life and language in the late eighteenth century - Peter Mackridge (Revista de Istorie și Teorie Literară)
Există trei tipologii despre care se poate vorbi în cultura și tradiția literară a Greciei secolului al XVIII-lea: fanariotă, egeană și ionică/heptanesiană (a celor șapte insule/a insulelor ionice). Aspecte ale vieții și evenimente din istoria Greciei acelor vremuri apar și în unele texte scrise în aria culturală a creștinismului ortodox aflată sub influența fanariotă. Acest articol își propune o analiză a caracteristicilor limbii, literaturii și culturii fanariote din Grecia secolului al XVIII-lea. În acest sens, sunt discutate următoarele texte: două comedii satirice, Alexandrovodas / Prințul fără scrupule, scrisă de G.N. Soutsos în preajma anului 1785 – o satiră la adresa lui Alexandru Mavrocordat, domnul Moldovei –, și Saganaki / Furtuna nebuniei, scrisă de un anonim în preajma anului 1790, avându-l în centru pe domnitorul Țării Românești Nicolae Mavrogheni (între anii 1786 şi 1789); câteva traduceri (din italiană și din germană) ale unor piese de teatru de Carlo Goldoni și August von Kotzebue. Acestea din urmă pun în contrast lumea fanariotă (guvernată de arbitrar și imprevizibil) cu o lume organizată și liniștită în care reprezentanții claselor burgheze și aristocrate se bucură de viață și unde virtutea este pusă la mare preț. Traducătorul lui Kotzebue, Konstantinos Kokkinakis, educat la Constantinopole și București, folosește cuvinte românești în textul său, publicat la Viena în 1801. La fel traducătorul anonim al lui Goldoni, semn că și acesta a petrecut timp în Principatele Române.