COMPETENȚA CA MODEL DE RELAȚIONARE - USM ADMIN (Studia Universitatis Moldaviae: Stiinte ale Educatiei)
Ingineria învățării” (POSTMAN, 1992) are efecte destule pentru a fi dobândit adepți și critici. Noua criză sau „revoluție” indusă de tehnologie amețește fără limite, așa încât, sunt tot mai mulți cei care cer să privim atent la efectele pe termen lung, la constantele generatoare de motivații în educație, la relațiile dintre actorii procesului. Articolul își propune să extragă din câteva modele de învățare elemente care susțin că oricât de bine organizate vor fi mecanismele predării și de înnoită este tehnologia, permanentă și inseparabilă va fi relațioarea profesor-elev. Perspectiva este susținută de recente preocupări mai ample consacrate relaționării didactice și de un recent model generat de analiza trangenerațională a acesteia în care tehnologia este prezentă prin conținutul său informațional reflectat de TPACK supus condiționărilor alternativei pedagogice Reggio Emilia. Cuvinte cheie: competență, modele de învățare, relaționare, Reggio Emilia, TPACK, 3PT&Ii.