ТЕНДЕНЦІЇ РОЗВИТКУ ПІВНІЧНОАМЕРИКАНСЬКОЇ ОСВІТИ ДОРОСЛИХ - Олена Теренко (Вісник Кафедри ЮНЕСКО «Неперервна професійна освіта ХХІ століття»)
Розкрито сутність поняття «тенденція». Тенденція розглядається як: спрямованість розвитку певного явища чи процесу; напрямок розвиток, схильність, прагнення. З’ясовано, що відносно освіти, тенденцію визначають як: суперечливу взаємодію законів внутрішньої будови, функціонування, розвитку освітньої сфери та зовнішніх факторів впливу інших культурних підсистем; напрям розвитку освіти не тільки в певний період, а й у подальшій перспективі. Подана класифікація тенденцій за наступними критеріями: за розповсюдженням: мегатенденції, що характерні для більшості країн світу; субтенденції, які відносяться до певного контексту, наприклад, освіти дорослих;  регіональні, що стосуються певного регіону; за рівнем виокремлення та впровадженням: транснаціональні (наддержавні), національні, субнаціональні (регіональні); за часовою тривалістю: наскрізні (властиві декільком періодам розвитку), локальні (властиві одному періоду); за наслідками: позитивні, негативні, дискурсивні, яким неможливо дати однозначну оцінку; за характерними ознаками: спільні, суперечливі (відмінні); за динамікою прояву: прогностичні, динамічні (швидкоплинні),  еволюційні (передбачувані); за ступенем підпорядкованості: головні; підпорядковані; за ступенем прояву: актуальні; потенційні.