Окремі проблеми сучасного правового регулювання концесійних відносин за чинним законодавством України - I. V. Turchenko (Науковий вісник Ужгородського національного університету. Серія Право)
Стаття присвячена дослідженню окремих проблем правового регулювання концесійних відносин за чинним законодавством України. Розглядаються ключові окремі проблеми, які виникають у процесі реалізації концесійних договорів в Україні, включаючи прогалини та суперечності чинних правових норм, а також труднощі, що виникають у практичному застосуванні концесійного законодавства України. Розглянуто вплив чинних нормативно-правових актів на розвиток концесійних відносин та зроблено висновки щодо необхідності вдосконалення законодавчої бази у сфері концесій для створення сприятливих умов для залучення інвестицій та стабільного функціонування об’єктів концесії в Україні. Водночас встановлено, що розпочата реформа концесійного законодавства створила правовий фундамент для розвитку вітчизняної транспортної інфраструктури на засадах державно-приватного партнерства у формі концесії. Особливу увагу приділено правовим проблемам залучення іноземних інвесторів. Визначено, що відповідно до чинного законодавства України, концесіонером може бути лише юридична особа-резидент України, що на думку автора обмежує участь іноземних компаній у концесійних проєктах. Це спричиняє зниження здорової конкуренції та стримує залучення іноземних інвестицій, що в сучасних умовах в Україні набуває стратегічно значення. Особливу увагу зосереджено на оцінці правових і економічних передумов для передачі у концесію залізничних вокзалів як окремих об’єктів інфраструктури, автомобільних доріг загальнодержавного значення, портових об’єктів та інших ключових елементів транспортної інфраструктури України. Ці об’єкти транспортної інфраструктури, попри їхню стратегічну значущість для держави, потенційно можуть передаватися в управління приватним суб’єктам за умов дотримання принципів недискримінаційного доступу до них для всіх користувачів. Ця проблема обумовлює першочергове завданням для вітчизняної правової доктрини: проведення ґрунтовних і комплексних досліджень, спрямованих на оцінку ефективності та відповідності запропонованих підходів стратегічним інтересам держави й суспільства, що мають стати юридичним фундаментом для подальшого закріплення чітких і прозорого механізму правового регулювання концесійних відносин у сфері стратегічно важливої транспортної інфраструктури України.